* * * TRADUCERE LIBERĂ * * * ~ LIMBAJ LICENȚIOS ~
PUTEREA LUI FEW (PUTEREA CELOR PUȚINI)
Traducere: Reef addic7ed.com
E-n regulă...
E-n regulă.
Te rezolv imediat, da? Te rezolv imediat.
Sunteți în direct cu Larry King într-o ediție specială
a reportajului nostru continuu de la Vatican,
unde, deși detaliile rămân neclare, s-a confirmat oficial
furtul unuia dintre cele mai râvnite bunuri ale Bisericii Catolice.
Se zvonește că Giulgiul din Torino,
pânza funerară a prorocului Iisus, a dispărut din locul său de păstrare.
Cei mai mulți specialiști indică deja spre Giovanna Nocera,
faimoasa spioană europeană deconspirată la începutul secolului.
Alții spun că este o diversiune pusă la cale de Biserica însăși.
Cory, doar ai auzit că plânge copilul, nu?
Credeam că plângi tu fiindcă-l lași să moară de foame. Unde i-e yorbetal-ul?
Unde-i ce?
Yor-be-ta-lul copilului, medicamentul. Unde-i?
A, s-a terminat.
Cu ce-mi hrănești frățiorul? Cu de-astea?
- Unde-i yorbetal-ul lui? - Ți-am spus, s-a terminat.
Iar iei pastile?
Pune-le la loc.
De parcă tu știi ce-i aia să ai copii. Îs pastilele mele.
Nu-ți mai face griji cu pastilele. Stă acolo, căcându-se ca o gâscă.
Tre' să-i dăm yorbetal-ul, mamă.
Știi ce-ți trebuiește ție? O slujbă.
Cui îi trebuiește o slujbă...?
Bă, cioară, treci acu' și-adună.
Ia semiautomatu-ăl mare, frate!
Marti, nu mă pune să-mi fac griji pentru tine, da?
Fără faze vitejești, țin-te și tu de plan.
Iacăt-o. 764.
Țintă potențială, văzută intrând, Harper, nr. 764.
Recepționat.
Bun, trecem pe radio.
Mama a rupt-o cu mine. A zis să nu mă-ntorc fără medicamentul copilului.
Fă-te util și dă-i lu' bunicu-tu sticla aia de colo.
O sticluță cu medicamentul ăla pentru copii face vreo 20 de parai.
Ai vreo sugestie?
Bun, atunci, bunicule.
- Tu unde crezi că te duci? - La "Barul spațial".
Vino mai la sfârșitul săptămânii, pân-atunci fac ceva bani.
Barul spațial
Nu înțeleg de ce trebuie să faci asta exact acum.
Știi bine că teatrul montează doar trei piese pe an.
Ăsta-i ultimul și mi-au oferit mie rolul.
Cum să spun nu?
- Te și plătesc? - Da...!
- Pe jumătate. - "Pe jumătate"...?
Adică, restul, la urmă. Pe baza vânzărilor de bilete.
- Și rolul...? - E perfect.
Musicalul la "Plantând semințe în ciment". Mai ții minte... Uite.
Un fel de "Prăvălia groazei" amestecat cu "Tăișul".
E rolul botanistului care descoperă că plantele otrăvitoare au glas. E beton...
Și plantele otrăvitoare... cântă? Sună cam prostește, iubitule.
- Cum de-ai rupt-o? - A-nceput cu apelul ăla profetic.
- Apelul ratat. - Apelul primit. Mi-a schimbat viața.
Era o marți-seara ca oricare alta, când sună telefonul.
Am știut imediat că mă pot încrede în vocea aia, din simplul motiv că...
Știa unul din secretele mele cele mai tainice,
unul pe care nu-l mai spusesem nimănui.
Ce-a zis acel cineva de te-a putut convinge?
Era o ea. Știa. Mă tundeam la fiecare 5.000 de km.
Cum adică...?
De câte ori îmi schimbam uleiul la mașină, tot la 5.000 de km, mergeam la frizer.
Nu-nu, cunosc privirea aia. De ce moare fiecare personaj pe care-l joci?
- E rolul principal al piesei! - Normal că e, așa-i când moare pe scenă.
Habar n-am, nu scriu eu piesele. Bun, las' la mine.
De ce nu încerci și tu un rol care se dezvoltă puțin?
Care trage învățăminte, "trăiește până la adânci bătrâneți"?
De ce mereu unul care moare, ori se sinucide...?
Și cum se-ntâmplă? Oare i se trage de la planta otrăvitoare?
- Mă rog... nu tocmai. - Nu mai spune...
În al treilea act!
Bun, e un pas înainte.
Este! Cred că-i rolul care mă va propulsa.
Acum că fac un copil, n-am să merg să privesc cum mori.
- Nu merg. - Bun, deci... Nu-s eu, e personajul meu.
- În fine. E o artă și mă pricep la asta. - Te pricepi să mori?
Iubitule, ești cam dus, să știi. Ceva șchioapătă acolo.
Zic, numai.
- Ce-i aia? - Ce-i ce?
- Chestia aia anexată mâinii tale stângi? - Nu-i nimic.
Vaticanul, către hoți: Faceți lucrul cel bun
- Bun, asta-i tot? - Nu.
- Ce-ți mai trebuiește? - O sticluță de yorbetal, pentru sugari.
Dați-mi două.
Așa...
Așa.
- Altceva? - Nu, asta-i tot.
Totu-i 44,17$, îți mai dau o plasă.
I-aveam la mine...
Ce...?
Chiar îmi trebuiește medicamentul ăla.
Sh... Shane...
Shane!
~ Nu știu unde, Nu știu când... ~
~ Dar știu că ne vom mai întâlni... ~
~ Într-o zi cu soare... ~
Te-ai mușcat vreodată înăuntrul obrazului?
- Curierul? - Ăla-s eu. Ați solicitat o livrare?
- Da, ai loc pe asta? - Firește că am.
Pachetul e tare fragil.
Nicio grijă, prietene, îi garantez ajungerea cu bine.
- Doar bani lichizi. - Câți?
- Departe-n oraș... - De livrat urgent.
- Cât de urgent? - Există un singur fel de "urgent"!
Ca și făcut, dar genul ăla de urgent te va sui în capul listei.
Te va costa probabil Aș zice 25$.
De livrat urgent. Bun?
S-a făcut.
Futu-i!
- M-omoară-n pula mea! - Ce?
Boule, ia la asta.
Ai freca-o?
Haide!
- Mersi. - Știi că va trebui să mă plătești?
- Ce? - E afacerea mea.
- Nu fac chestii de-astea gratis. - Bun, cum zici, dar hai.
Mai întâi scapă de căciulă.
Stai-stai, nu pe-aici!
- De ce? - Futu-i!
- Dă-te. - Ce...?
- Repede, crede-mă. - Mersi pentru nimic.
Stai, vino-napoi!
Sărută-mă.
- Te poți opri acum. - Chiar trebuie?
Păi amicii tăi s-au dus... Și cred că așa ar vrea ele.
- Io-s Alexa. - M-ai scos, eram praf.
Păi cred că de-acum nu vom mai ști, nu?
Eu sunt Dom. Mă poți duce de-aici... Sau ceva?
"Sau ceva" sună bine. Hai, saltă.
Să te ții, da?
Vaticanul confirmă furtul Giulgiului din Torino
De ce se purta așa ciudat, de parcă te cunoștea, sau ceva?
Leapădă căciula.
Uneori oamenii mă confundă cu altcineva.
Dar nu se va mai întâmpla, acum că am revenit în joc.
Zicea ceva că te urmărea, pe vremuri... Fante, care-i treaba cu tine?
Ascultă la mine, Brown, tre' să-ncepi s-asculți la ce nu spun oamenii.
E cel mai bun mod de a rămâne concentrat.
- Ce zici de locul ăla? - Care?
Pentru ceva de băut... Și acel "ceva".
Am ceva timp liber.
- Vreau ceva cu bule. - Ce vă dau?
- Două coca-cola. - Două coca-cola...
- Cortez! - Da, atât.
Cum adică "atât"?
Dacă vreți două amărâte de cola, faceți cunoștință cu automatul de vizavi, la Y.
Bun, ușurel. Dă-ne două cola, da?
Ia și la ăsta. Nu te lăsa prostită.
Vine zilnic aici și mănâncă o farfurie de cavatelli cu trei chiftele.
Aici se fac numai cu două chiftele.
Vezi meniul? Patronul dă la toți ceilalți doar două chiftele.
Și dac-aduci doamna asta finuță aici și comanzi doar două cola...
Atunci îți iei adio de la a treia chiftea.
- Care-i treaba cu aia? - N-o băga în seamă.
Vino.
Alexa, Sal. Sal, Alexa.
- Încântat de cunoștință. - Așijderea.
Poftește.
Niște fraieri fac figuri cu firma ta... Tre' să fii cu ochii pe ei.
Știu.
- Faină, geaca. - Mersi.
- De unde-ți iei geci de-astea? - Ți le faci.
Fugi d-aci... Pe bune?
Grijă.
Îmi place priveliștea de aici.
- De ce-s după tine? - Din motive... aiurea.
S-or fi gândit că-s furnizor, sau ceva.
- Și ești? - Nu, nu.
Atunci mă bucur că te-am ajutat.
Da, dar atunci nu știai asta. Puteai să ajuți un băiat rău.
Cine-s eu să judec, adică...
În meseria mea aș putea ajuta câte un băiat rău în fiecare zi.
Am o țintă pe spate, totuși. N-ar fi trebuit să mă urc la tine.
Nu-ți face griji. Fac mai multe deodată.
Îmi place să văd cu câte mă pot descurca în același timp.
Iar tu pari a avea loc. Uită-te.
Îmi pot asculta muzica în timp ce-mi sun o amică la telefon și...
În timp ce mă balansez pe terasa unei clădiri cu trei etaje.
Și... dansez.
Ceau, Gwenny. Nu, încă sunt în oraș.
Am fost reținută.
Pa, Gwenny.
Deci asta faci.
Sau ce-mi faci tu mie.
Timpul se schimbă cu fiecare clipă, la fel și noi.
Evoluție, chiar sub ochii noștri.
Tu trăiești viața.
Îmi place asta.
Îmi trebuiește asta.
Unde pleci?
A fost frumos, dar trebuie să-mi închei ziua.
Nu, la telefon i-ai spus lui Gwen că încă n-ai plecat din oraș?
A, aia.
Foarte receptiv.
Tot spun asta de câteva săptămâni.
Ce te reține?
În fiecare zi mă găsește câte un motiv de a rămâne.
Încotro o iei?
Spre vest!
Cum de-ai știut?
Aventura asta spre care te-ndrepți... Marile aventuri se petrec spre vest.
Drumurile-ntinse, goana după apus...
Nu știu de-alea, cowboyule, dar...
Doar s-o iau într-acolo și...
- Să dau de chestia aia. - Ce-ar fi...
Dacă motivul ăla ar vrea să vină cu tine?
Să rezolv mai întâi cu asta. Stai aici, mă-ntorc într-o oră.
Sal'tare...
- Credeam că mă așteptai. - Aia făceam.
Aia fac.
Chestia cu "lucrurile care se schimbă în fiecare clipă", mi-am zis...
Aveam sentimentul că nu te vei mai întoarce.
Da...
E-o nebunie, adică... Nici nu te cunosc și...
N-ar putea să meargă.
Hai să vedem de ce nu. Hai, urcă.
Haide!
- Spre vest? - Nu, mai întâi livrarea.
Du-te, du-te!
Te-ai mușcat vreodată înăuntrul obrazului?
Nu doar să muști, dar să te prinzi cu dinții din greșeală tare de tot?
~ Vino pe ring... ~
Cum?
- Repetă, te rog. - Cine, eu? N-am zis nimic.
Am înțeles.
- Cartierul Harper, nr. 3000. - Da, știu.
Ce-i asta? De ce oprim aici?
Comunicație deschisă, activată.
- Băga-te-aș... GEAC, s-a stabilit ținta? - Negativ.
- Mingea e-n joc? - Nu pot confirma.
- Încă o fantomă. - Nu fi dezamăgit.
Câtă vreme ziua se termină cu bine, nu-s dezamăgit de fantome.
Bun, atunci voi fi eu cea dezamăgită.
Futu-i!
Ascultă, Marti, dacă avem o țintă de săltat, o facem.
A face mofturi că ținta s-ar putea să nu existe e puțin cam deplasat.
- Dacă n-o pot localiza Informațiile. - Da, sigur.
Trebuie să dobor una, ca să trimit un mesaj direct la vârf.
- Dar totul în limita legii. Pricepi? - A cui lege?
Ăștia nu joacă după regulile noastre.
Dacă nu jucăm nici noi după regulile noastre, atunci suntem la fel ca ei.
Bun, mai taie din avântul plin de noblețe.
Tre' să fiu sincer, abordarea ta e prea deplasată la faza asta.
- Prea deplasată! - Fă-mi raport, cercetaș-fruntaș!
Și nu uita să-ți încasezi cecul când mor copii nevinovați.
- Cum ai zis? Cum adică? - Vrei să vorbim de lucruri nobile?
Tu ți-ai vinde noblețea pe leafa pe-o săptămână la orice oră.
Țintă localizată.
Informație primită.
Arestați ținta. Așteptați instrucțiuni ulterioare.
Marti, nu mă pune să-mi fac griji pentru tine, da?
Fără faze vitejești, țin-te și tu de plan.
Iacăt-o. 764.
Țintă potențială, văzută intrând, Harper, nr. 764.
Recepționat.
Bun, trecem pe radio.
Sunteți de acord că Biserica ar trebui să-și asume o anumită responsabilitate?
Larry, e implauzibil să crezi că cineva ar putea infiltra securitatea Vaticanului.
Dar nu vorbim doar despre "un cineva".
Rețeaua Giovannei se știe că operează mult în afara Europei.
"Rețeaua", Larry? Credeam că vorbim despre un singur spion.
- Se pare că acuși o faci teroristă. - Tu ai spus-o, nu eu.
Pleci undeva? În genunchi! Mâinile la ceafă.
Sus! Haide, intrăm în casă. Haide!
- Stai cuminte! - Bine, bine...
Vino, intră.
- Ridică-te. - Ținem ținta în cuib.
- Sunt nevinovat! - Oamenii nevinovați nu fug.
Și oamenii nevinovați trebuie să fugă uneori.
Ia te uită! O groază de bani...
O groază de bani pentru un om nevinovat într-un cartier ca ăsta.
I-am câștigat muncind din greu.
Îmi cunosc drepturile. Unde vă e mandatul?
- Simți asta? Nici nu se compară cu... - Marti!
...Ce-o să simți când ți le voi atârna direct de limbă.
Uite, Marti, caută-n spate cât mă ocup eu de el.
A doua țintă, în perimetru. Locul exact, necunoscut.
Recepționat, recepționat... N-am găsit niciun material la prima țintă.
- Ați încheiat căutarea? - Negativ.
Marti, camera din spate, hai odată!
- Futu-i hristoșii mă-sii! - N-avem vreme de de-astea.
Trebuie să chemăm Hoașca.
Ascultă, treci în pula mea aici! Ascultă! Calmează-te!
Ai sărit cu mult calul. L-ai bruscat de la bun-început.
Nu - avem - timp.
Până nu devine Cod Zero, timpul e tot ce avem.
Nu chem Hoașca.
N-am chemat niciodată Hoașca, n-am să încep azi.
Nu voi fi eu responsabilă când străinii ăștia detonează o bombă pe teritoriul meu!
Cine pula mea a pomenit de bombe? Nici nu-i Cod Zero, e procedura standard.
Trezește-te! Uită-te-n jur! Ar putea fi un Cod Zero în câteva minute.
Și dacă nu suntem pregătiți... Eu chem Hoașca.
Ascult-aici! Ascultă! Nu-i în pula mea Cod Zero, da?
Treaba noastră e să curățăm cuibul și să obținem ce se poate de la țintă.
Treci și curăță-n pula mea cuibul!
Ia loc.
Uite, nu m-ating de tine. Nici ea nu se mai atinge, da?
S-ar putea să fii nevinovat, în ciuda celor deja întâmplate.
Nu noi judecăm, nici așa, nici așa.
Avem informații ce te plasează într-un lanț ce ar putea transporta materiale ilegale.
- Eu nu fac asta. - Ascult-aici, bine?
Ascultă cuvintele mele și vom afla exact ce știi.
Lamă, foc, nor.
Stăpân.
Dărâmături...
Stăpân.
Porcu' mă-tii...
- Voi n-aveți suflet. - Așa să fie...?
Ce altceva?
Viața vi se va sfârși.
Da, într-un final.
Felul vostru de viață.
Tot ce prețuiți.
Lucrarea voastră, credința voastră...
Sunt pe cale să se dărâme și să se sfârșească.
Cum se va întâmpla?
Privește în jur... Se întâmplă.
- Nu se întâmplă mai nimic pe-aici. - Se va întâmpla...
- Când se va întâmpla asta? - Deja s-a întâmplat...
- Numai ce curățam. - Ce curățai?
Sângele vostru. Vă curățăm sângele din lumea noastră.
Ce folosești pentru a curăța?
- O bom... - O bombă?
O ce?
Ai pus o bombă-n joc pe teritoriul nostru?
Cât de incredibil. Aveam o singură șansă aici.
- Ce te-a putut face să ne întrerupi? - A zis "bombă"!
- N-am să confirm asta! - A zis-o!
N-a zis "bombă"! N-am s-o confirm! Acuma: e ceva prin spate?
Nu. Și nu te mai preface că ești atât de răbdător.
Prima măturare, cuibul e curat.
Ținta a oferit indicii, nimic concret.
Recepționat. Rămâneți pe poziții.
A doua țintă e pe tablă și fixată.
Hoașca e la fața locului.
Doar n-ai făcut-o.
Am făcut-o.
Nu ne-am văzut de mult, Clyde.
Deci, tu ești scârnăvia care nu vrea să le dea informațiile pe care le vor?
- S-o facem aici? - E o cameră în spate.
Ce, nu vrei să vezi puțină acțiune?
Tic-tac...
Da, este?
M-aduceți când nu-i timp de niciun haz.
Da, asta e.
Da, m-am prins. Ultima care ajunge, motivul spargerii petrecerii.
Eu sunt motivul pentru care s-a spart petrecerea.
Tristă viață...
Să mergem. Tu și cu mine.
Ajutor!
- Nu ia mult, trebuia făcut, singura cale. - Situația era sub control.
Când va confirma că-i o bombă, vei putea renunța la aura ta de cercetaș...
Dacă va confirma!
Iisuse Hristoase, parcă ești o pizdă de cercetașă la primul ciclu!
- Calmează-te, nu-mi mai fura replicile. - Tu nu pricepi...
Ce?
Tu nu pricepi și gata.
Dnă agent, nu intra acolo.
Auzi! Nu-i treaba ta să-i deranjezi lucrarea.
- Nu ești nici măcar curios? - Aia nu-i nici aici, nici acolo.
Bagă-n toc tetina aia. Hai s-arunci o privire.
- Nu voi face așa ceva, și nici tu. - Așa o fi?
Amicul vostru...
A înmânat o cutie maro unui curier.
A plătit peșin. L-a trimis în oraș.
Cutia i-a fost livrată astăzi, ceva mai devreme.
Habar n-are ce e în cutie și nici unde trebuie să ajungă.
E o rotiță dintr-o rețea care-o plimbă.
Din câte știe el, a ajuns deja la altă rotiță.
A doua țintă.
- Pe unde-i buda? - Cheam-o.
- Buda? - Acolo.
Informații minime obținute de la țintă.
A folosit un serviciu de curierat necunoscut...
A livrat-o într-un loc necunoscut.
Probabil la a doua țintă.
Locul celei de-a doua ținte, confirmat. Transmit acum coordonatele.
Solicit informații pentru prima țintă.
Luați-l din clădire. Urmăriți a doua țintă.
Până ne vom revedea!
Tu ai chemat-o, tu aduni.
Tu înțelegi ce-nseamnă "pe șestache"?
Pricepi? Nimic, nimic nu-ți...
Bagă-l odată. Repede, repede.
Ridică-te!
Mișcă!
Umple de căcat pe toată bancheta! Haide, plecăm!
Tu, capu' jos. Du-te!
De necrezut!
Clovnu' mă-tii!
Futu-i! Ea era!
- Mai taie! Calmează-te odată! - Sau ce?
Să te fut, sau ce! Ne pui cu sfințenie în pericol de fiecare dată! M-am săturat!
- Te-ai săturat? - Da!
Ți-ai ratat șansa acolo, în casă. Avem unul în plasă și somnu-n cârlig!
- E vremea s-arunci manualul, cercetaș! - Să-mi fut!
De ți-ai fi lăsat mantia în portbagaj, cățea încăpățânată!
O, da! O simți? E vremea cățelelor.
Jos! Cu tine vorbesc!
M-am săturat în pula mea de căcaturile astea...
- Nu știu de ce-nghit căcaturi de-astea! - Concentrează-te!
Știi, existau și adulți raționali, care ascultau!
Mă trezesc cu tine și-ntreaga viață dintr-odată devine un circ al groazei!
O cauți pe Giovanna?
Specialiștii spun că în domeniul spionajului de această natură
ar putea activa oameni care nici nu sunt conștienți că...
Cât îi ora?
E fix, iar tu ai ajuns la știrile de seară.
- Mi-e foame. - Taci și sapă. E scris că găsești ceva.
- Sap! Cât ziceai că-i ora? - E 2:00, Tom. Acum-napoi la tine.
- Deja 2:00? - Deja 2:00...
Și da, Tom, potrivit sondajelor, încă o dată, e ora două iar ție ți-e foame.
Pe mine mă cheamă Brown.
Nu ți se pare puțin ciudat...
De câte ori îți spun cât e ora, reacția ta e: "Mi-e foame. Mi-e foame".
Ce vrei, sunt ungur.
Aici, la sediu, credem că e dreptul publicului să fie informat
de conspirația asta cu ora care determină foamea.
Lasă vrăjeala.
Relatând din stradă, văd cum ceasul urmărește cuminte civilii...
Adevărata mașinațiune a orașului.
Aduce-n minte amintiri triste. Înapoi la Tom, acum.
N-am mai mâncat de când s-a crăpat curul zilei.
Nu mai vorbi ca un prost.
Spune-i cum vrei, eu îi spun foame sănătoasă de-ți ghiorăie mațele.
Și care-i treaba asta cu amintirile?
Pe vremuri, în tinerețe.
- Înainte de apelul ăla profetic... - Doar atât ai pierdut?
Nu cred că omul poate trece prin viață fără să primească apelul.
- Eu n-am primit niciun apel. - Consideră-te norocos.
Nu primitul apelului, răspunsul la apel e cel important.
Au, fir-ar!
Vă facem acum legătura cu Brown, pentru mai multe din interior.
- Te rog, înțelege-te cu ei. - Nu-i nimic de mâncat acolo.
- Mă simt sleit. - Sfinte...
Nu rătăci. Vom reveni în joc, Brown. Revenim în joc. Hai, ieși de-acolo.
Aș putea mânca târtița unei rațe ce zboară pe jos.
- Câți bani ai la tine? - Cinci parai.
Cinci parai? Te ține de-o ciocolată fierbinte?
- Da, sigur. - Pe mine, de-o cafă. Faci cinste.
De fapt cred că i-am lăsat pe toți cinci acasă.
Revenim în joc, Tom.
- Ne-ajutați și pe noi? - V-ajutăm.
Auziți, nu puteți hoinări pe-aici și hărțui trecătorii.
Nu mă face tu pe mine hoinar.
- Eu iau și-arunc gunoi pe unde văd. - Potrivit autorităților locale...
Trecerea în revistă a boschetarilor a fost considerată hărțuire.
- "Trecerea-n revistă"...? - Da, o trecere-n revistă.
Și voi ce fel de trecere în revistă efectuați?
Aceasta și alte știri urmează după o scurtă pauză.
Vreți ceva mărunțiș? Vreți să împrumutați de la mine ceva bani?
- Mulțumesc. - Doamne-ajută.
Ce abur-vrăjeală mai e și asta?
Ascultați aici, n-am să v-o repet, dar...
Va trebui...
Măi, să fiu.
Tu... tu ai fost...
Cum îl cheamă?
Cel mai bun mod de a trata ignoranța este s-o recunoști.
- Te urmăream în fiecare seară. - Și, deci, eram bun?
- Erai fantastic. - Mersi.
Cum Doamne-sfinte s-a ajuns la asta?
- N-a fost un singur lucru. - Și-a ratat apelul.
Ți-am tot spus că nu "mi-am ratat" apelul.
A avut ceva de-a face cu știința clonării.
- Știința clonării...? - Da, îl vor clona pe barosan.
Știu cum îți sună, am pățit-o și eu, dar am revenit în joc acum.
- Sfinte-Doamne... - Ce-a fost cu polițaiu' ăla?
De ce se purta așa ciudat, de parcă te cunoștea, sau ceva?
Uneori oamenii mă confundă cu altcineva.
Dar nu se va mai întâmpla, acum că am revenit în joc.
Zicea ceva că te urmărea, pe vremuri... Fante, care-i treaba cu tine?
Ascultă la mine, Brown, tre' să-ncepi s-asculți la ce nu spun oamenii.
E cel mai bun mod de a rămâne concentrat.
Nu mă pot concentra decât la foamea mea.
O, da... Ăsta da, stil.
Ne-ajutați și pe noi!
- Nu ești tu... - Exact, eu sunt.
Facem acum legătura în stradă, unde Tom ne spune mai multe.
Ne cerem scuze pentru calitatea sunetului,
dar la modul în care se prezintă astăzi lucrurile...
Cred că vom primi un memento.
Memento că mor de foame?
La microfon, Tom.
Nu vorbesc în falsul tău microfon până nu-mi spui pe nume.
Prin "memento" mă adresez unui anumit domn Brown.
Poate fi ceva simplu, ca un strănut.
Un acel ceva care să le aducă oamenilor aminte că sunt încă vii.
Ascultă, nu știu despre ce vorbești, sau de ce vorbești așa cum o faci.
Ceea ce știu e că tipul ăla, polițaiu', și încă vreo doi alții...
Se uitau la tine de parcă te-ar cunoaște de undeva.
Și apoi tu arunci cu "știința clonării"...?
Cine ești tu, fante?
Nu m-omor după de ce se uită oamenii la mine cum se uită, dar știu asta:
Tu ești un omuleț receptiv, care s-a oprit să cugete oleacă.
Sfatul meu în privința asta: Nu uita s-o iei iar de la capăt.
Ei bine...
Ce vom face noi cu ăsta?
De unde l-ai luat?
În timp ce tu tare isteț îi distrăgeai polițaiului nătăfleț atenția...
Eu am profitat de statura mea și i l-am îndepărtat frumușel din toc.
- Șmecher, șmecher afurisit... - Ei bine? Ce vom face cu el?
Trezește-te, Brown. Trezește-te. După cum spunea marele Howard Jones...
"Ale noastre-s vremurile ce se mândresc cu mașini gânditoare,"
"și temătoare de oamenii ce încearcă s-o facă."
Așa că, pentru numele Domnului, frate...
Hai să-i facem temători.
Bre, bre ăștia!
- "Bre, bre", ce? - Mititelule, fă-ți curaj.
Te-ncrezi în bufonii ăștia?
- După cum arată, nu. - Nici eu.
- De unde-ai luat boneta aia, bre? - A, căciula asta?
Au avut reduceri la Macy.
Nu răspunsul ăsta-l căutam, mititelule.
Ușurel, colega, numai ce-am luat-o din tomberonul de colo. Vezi?
Tomberonul de colo?
Așa mai merge.
Haide.
Ai văzut de Vatican azi în ziar? Cum o să-i explic asta puștiului meu?
- Auzi, Bob, ai făcut duș astăzi? - Firește.
Ai folosit și săpun?
Mi-am dat cu pudră de corp de levănțică de la McGurkin.
Da, păi miroși ca pietrele de acvariu. Dă-mi niște cablu, dar nu de telefon.
O singură felie bună și m-am scos, mă ține două zile.
Ce-ai zice să punem pistolul ăla la treabă?
Imagini de amator din capul lui Doke
Exact așa! Martorii spun că cei doi au intrat în pizzerie,
iar cel mic a scos pistolul și i-a jefuit pe toți,
în timp ce complicele lui a înșfăcat două pizze, una simplă, una cu cârnați.
Imagini de amator din capul lui Doke
Dar atunci am ieși din joc. Și nu-mi place cu cârnați.
De-aia ți-am luat-o pe-a simplă, frate.
Imagini de semi-amator din capul lui Doke
În direct din apropiere de First Union Bank,
unde doi vagabonzi țin ostatici zece oameni cu pistolul la cap.
30 de mașini cu echipaj și 10 elicoptere așteaptă zadarnica lor scăpare.
Imagini de semi-amator din capul lui Doke
Încă și mai rău.
Ce-ar fi... Să-l vindem unei bande?
Bandele n-au nevoie de pistoale. Sunt bande fiindcă deja au pistoale.
Barul spațial
Gata, știu!
Păi asta-i fantastic!
Nu, normal că mă bag.
Da, e soția mea.
Dar e arta mea și nu trebuie să-i cer voie în privința carierei mele actoricești.
Abia aștept, da! Ne vedem atunci.
În sfârșit!
Câinele vostru poate intra, dar voi doi trebuie să așteptați afară.
- Tare bună, Shane! Cum merg afacerile? - Binișor...
Ca vremea, de la o zi la alta.
Treceam doar pe la patronul local, să vedem cum merge treaba, atâta-tot.
Da, doar să vedem cum merge treaba.
Vă purtați cam altfel azi.
Unde-i Mala?
E-n spate. De ce?
Ca membri ai aceleiași comunități ca și tine,
eu și partenerul meu de afaceri eram puțin îngrijorați,
cu toate problemele astea de pe stradă...
Voiam să ne convingem că te simți ferit, în siguranță.
- Ferit din calea relelor. - Da.
Sunt bine, da... Și de-ar fi așa, ce ați face voi în privința asta?
Voiam să ne convingem, știi tu...
Că ai o oarecare protecție.
- Protecție? - Da.
Te-ar mai liniști ceva ieftin?
- De unde aveți voi un pistol? - Să spunem doar că am revenit în joc.
Ce zici?
Nu știu...
Zece scoici și-i al tău.
- Zece, zici? - Un chilipir.
- Salut, Mala... - Magazinul ăsta miroase frumos.
- Ce zici de Steelers? - Ca duda.
- Ca duda...? - Despre ce dracu' vorbiți voi trei?
- Ca duda... - Da.
Căca-m-aș în pălărie...
Se pare că mi-am rătăcit arma de foc.
- "Rătăcit"...? - Știu că sună ciudat...
Dar era la mine ceva mai devreme... Și acum nu mai e.
Prietene, se pare că ar trebui să fii mai perspicace.
Dacă văd ceva, voi avea grijă să te anunț.
Mulțumesc.
- Probabil asta-i tot ce-ți pot cere. - Da...
Ne-ntoarcem într-o oră să-ncasăm? Zece parai...?
Păi, câtă vreme nu i-l dă-napoi lu' cap-sec ăla.
Cinci de căciulă.
Frumos lucrat, Doke, dacă ăsta-i numele tău.
Poți încerca s-o dai la-ntors cu logica ta întortocheată,
dar am văzut-o și acolo, și am văzut-o și aici.
Ce?
În plus, am observat că vorbești cam ciudat,
de parc-ai vorbi cu cineva care nu-i de față.
Cineva pe care eu nu-l văd.
- Nu te-ai uitat niciodată la televizor? - Ce?
Uite, dacă-mi răspunzi, îți explic. Te-ai uitat vreodată la televizor?
M-am... uitat la televizor prin vitrină când era expus vreunul.
Păi, nu cu mult timp în urmă, eram crainicul știrilor locale.
- "Crainicul"...? - Eram gazda emisiunii.
Prezentam știrile, sau măcar încercam. Fața mea era pe ecran.
Aduceam subiectele zilei...
- Da, John Simchak, Channel 7. - Tu...?
- La 6:00 și la 11:00.
- Erai o vedetă? - N-aș spune asta, dar eram clar în joc.
Și de-aia unii se opresc și se holbează. Încă mai remarcă fața asta bătrână.
Cum de-ai rupt-o?
A-nceput cu apelul ăla profetic.
- Apelul ratat. - Apelul primit. Mi-a schimbat viața.
Era o marți-seara ca oricare alta, când sună telefonul.
Am știut imediat că mă pot încrede în vocea aia, din simplul motiv că...
Știa unul din secretele mele cele mai tainice,
unul pe care nu-l mai spusesem nimănui.
Ce-a zis acel cineva de te-a putut convinge?
Era o ea. Știa. Mă tundeam la fiecare 5.000 de km.
Cum adică...?
De câte ori îmi schimbam uleiul la mașină, tot la 5.000 de km, mergeam la frizer.
Doke, asta-i ciudat ca pula.
Ciudat este că nu folosisem niciodată același garaj sau același frizer.
Și totuși, mi-a spus că știa asta despre mine și multe altele.
A fost suficient pentru a-mi atrage atenția.
Atunci mi s-a deslușit.
Se pornise o mișcare clandestină și era pe cale să devină publică.
Probabil fusesem recrutat, după cum mi s-a spus.
Am fost ales, cel ce avea să aducă lumii știrea.
Draci, deja captasem atenția unui număr măricel de oameni.
O echipă alcătuită din cele mai mari minți științifice și teologice.
Evident, bine-educate și extrem de bine finanțate,
al căror prim plan era să-l cloneze pe prorocul Iisus.
Deci auzisem de oaia clonată. Poate chiar și oameni, dar... Iisuse.
M-au tras cu totului.
Probabil aveau de gând să ia ADN din sângele de pe Giulgiul din Torino.
Aia-i pânza cu care I-au înfășurat trupul când L-au îngropat.
Asta ridică tot felul de întrebări. Era vorba că vine din nou.
De ce nu prin clonare? Cine știe?
Poate că deja-i aici. Ține minte, asta a fost cu ani în urmă.
În ziua întâlnirii programate, am încercat...
Crede-mă, am urmat instrucțiunile.
Am încercat să ajung acolo...
La timp.
Dar tot ce mi-ar fi putut sta în cale, în cale mi s-a pus.
Ciudat cum nu-ți stă nimic în drum când nu te grăbești... Dar asta nu-i o scuză.
Câteva minute...
Oamenii ajung cu câteva minute mai târziu.
Cine știe ce am pierdut?
Poate că toată informația și dovada de care aveam nevoie...
Poate chiar Giulgiul însuși, totul!
Și ar trebui să aduc lumii...
Unul din cele mai însemnate subiecte din toate timpurile.
Marea reproducere...
Clonarea lui Iisus.
Dar intriga nu s-a oprit acolo. Au planuri să-i aducă pe toți înapoi.
Pe Mohamed. Pe Siddhartha. Pe Lao Zi!
Să spargă granița dintre știință și religie,
pentru ca ei să descâlcească științele religiei.
Evoluție, da? Da...
Evreii, creștinii, musulmanii.
Hindușii. Budiștii!
Taoiștii. Cu toții sclavi... Ai timpului.
Oameni ce așteaptă, își îndură timpul.
Tânjind după o experiență adevărată, o clipă autentică.
Eliberați din rutina asta tristă în care suntem blocați cu toții.
Deci se pregătește ceva. Să îndrepte harababura asta blestemată.
Dar eu mi-am ratat ocazia când n-am putut ajunge acolo.
E cam începutul sfârșitului pentru mine.
Dar pentru asta... Sunt un om mai bun.
Un om mai înțelept.
Tu? Tu ai fost la televizor?
Iar acum... Sunt aici, cu tine.
Chemați poliția!
Are să sară-n aer totul...!
Țin-te, sfinte!
Am revenit în joc.
Problema e că pare că au totul sub control.
În direct pentru Știrile Channel 7.
Sunt John Simchak, acum-napoi în studio.
~ Într-o zi cu soare... ~
Te-ai mușcat vreodată înăuntrul obrazului?
Te-ai ruga la Dumnezeu să nu se fi întâmplat.
Few (Cei puțini) Ora 14:04
- Ia semiautomatu-ăl mare, frate! - Semiautomatu-ăl mare?
Ăla face mizerie, Sammy!
Frate, gagiu' trece pe strada care nu trebe în ziua care nu trebe.
Faza?
Știi că bou' urmează să depună mărturie împotriva lu' Reggie.
- Și pe pește-l scoate nevinovat. - Du-te mă de-aici...
Shamu, ia-mi-o din cur, frate.
El nu-i băgat în asta! Și nu merită, îl eliberează!
Dacă vreți să-l mai vedeți, nu faceți asta.
Vorbim de fra-tu', Reggie, ce crezi c-o să facă?
- Gura, Eddie! - Sau ce?
Îți tai coaiele când dormi.
Panaramă...?
Urcă.
~ O iau spre nord, să m-ajung ~
~ Nu pot sta falit, am nevoie de respect ~
~ Să fac grămezi, ca un arhitect ~
~ Te saturi de oraș, dar orașul nu se mai satură... ~
Uite mortu', chiar acolo.
Asta-i pentru Reggie, bulangiule!
Futu-i!
Muistu'! Întoarce, frate! Întoarce!
Du-te, du-te!
Îl văd pe bou, n-ajunge nicăieri.
Futu-i... Da, da!
Futu-i! Băga-mi-aș!
Futu-i, frate!
Boule, ia la asta.
Ai freca-o?
Tu ce crezi?
Muistu'... Mi s-a blocat pușca, frate.
Frate, n-ajunge bou' prea departe pe jos, boule.
- Da, da. - Stai calm, dăm de el.
Da, bine, bine.
Tre' că-i cel mai prost-norocos porc în viață.
Adică, fir-ar, frate! Futu-i!
Nu-ți face griji, frate... Ți-am zis, n-ajunge nicăieri.
Futu-i!
- Futu-i, futu-i, futu-i!! - Calmează-te, frate.
- La ce-s puștile? - Hei! Hei!
- Futu-i! - Ce-ți caută curu-acolo?
- Nu-mi trage-n cur! - Ia-ți curu' de-acolo din spate!
Shamu, cine dracu-i surioara asta babană? Când ai luat-o?
Frate, eu n-am luat pe nimeni. Futu-i, Few, ce draci cauți acolo?
- Voiam un dus. - Un dus? Taxiurile fac căcaturi de-alea.
Mi s-au umflat picioarele.
Picioarele umflate aproape ți-au adus sfârșitu'. Coboară-ți curu' din mașină.
Shamu, ce faci cu puștile alea?
- Doar n-o să mă-mpuști, nu? - Eu da, futu-i.
Nu te-mpușcă nimeni, Few.
- Promiți? - Da, frate.
- Shamu, tre' să scăpăm de asta, frate. - Bun, uite...
Bun, deci, Few... Ce-o să faci e c-o să cobori de-aici imediat.
- Mergi acas' și nu spui nimic de asta. - De care?
Dă-ți curu-ăl gras jos din mașină, cățea!
Îmi trebuia doar un dus... Pân' la colț...?
Shamu, nu putem căra scroafa asta după noi prin tot orașu'.
Bun, frate, uite. Mergem pân' la colț...
Iar tu cobori, mergi acas' și nu spui nimic despre asta. Bon?
Să nu spun nimic de care?
Bine...
Pe cine căutați?
- Fir-ar, Few. - Pe cine căutați?
Un drac alb, o jartea turnătoare ce poartă o bonetă roșie, da?
- "Bonetă"? - Futu-i, cioară, o căciulă roșie!
Ca aia de pe prichindelu' ăla?
Da, exact ca aia de pe prichindelu' ăla.
Bre, bre ăștia!
- "Bre, bre", ce? - Mititelule, fă-ți curaj.
- Aia-i căciula. - Te-ncrezi în bufonii ăștia?
- Nu știu, frate, întreabă-l. - Nici eu.
- De unde-ai luat boneta aia, bre? - A, căciula asta?
Au avut reduceri la Macy.
- Nu răspunsul ăsta-l căutam, mititelule. - Ușurel, colega.
Numai ce-am luat-o din tomberonul de colo.
Tomberonul de colo?
Așa mai merge. Haide.
Fir-ar, le-ai mâncat pe toate?
Mă dau în vânt după batoanele de ciocolată.
Știi ce, frate? Deșartă-i curu-ăl gras chiar aici.
Nu, stai, mai dă-mi câteva minute.
Nu va ieși nimic bun din "mai câteva minute".
Deci, cine-i Reggie?
Ce?
Te-am auzit strigând "Asta-i pentru Reggie"
Few, de câtă vreme trăiești în cartier? Nu știi cine-i Reggie?
Reggie stă să primească sentință pe viață.
- Frate, de ce pulă verși asta? - Ce-a făcut?
Nimic! Da? N-a făcut nimic!
Și petarda aia are de gând să-l identifice pe el la judecătorie.
Dacă n-a făcut nimic, ce caută la judecătorie?
Oprah, mai taie din interogatoriu.
Nu tre' să știi și partea lui Reggie în poveste.
Trebe doar să-nveți că-n lumea asta...
Oamenii tăi își țin partea.
- Era vinovat? - Mai contează...?
Deci era, iar tipul ăsta pe care-l goniți a fost martor?
L-a văzut pe Reggie făcând-o, iar acum Reggie riscă bulăul.
Da, javra turnătoare se plimbă prin cartierul lui Reggie
c-un rânjet de mâncător de căcat pe față.
- E ca și mort. - De un' să știe ăsta unde stă Reggie?
Normal că știe tolomacu' unde stă, de vreme ce ajută să-l bage după gratii.
Te-ai mușcat vreodată înăuntrul obrazului?
- Dar tu? - Dacă m-am mușcat înăuntrul obrazului?
Nu doar să muști, dar să te prinzi cu dinții din greșeală tare de tot?
- Despre ce draci trăncănești? - V-ați mușcat?
Da, e cea mai rea durere.
Știți senzația aia, imediat după ce-o faceți?
Senzația aia cu-ncetinitorul, când îți dorești să nu se fi întâmplat?
Știți despre ce vorbesc.
Apoi urmează căcaturile grele, umflătura și durerea de-ți dau lacrimile.
Și nu mai poți face absolut nimic.
Nu te poți întoarce să retrăiești clipa aia...
Sau să schimbi lucrurile, măcar puțin.
Fix așa-i.
Și durerea crește și se întinde și nu-ți mai afli locul.
Te-ai ruga la Dumnezeu să nu se fi întâmplat, dar s-a întâmplat.
Iar acum trebuie să trăiești cu asta.
Dar partea nasoală e că nu se întâmplă niciodată la ultima îmbucătură.
Deci acum ți-ai stricat toată masa, fiindcă toată gura-ți zvâcnește.
Și smuciturile alea bruște ale realității îți aleargă prin minte.
Viața asta nu-ți va permite niciodată să te întorci și să îndepărtezi durerea.
E acolo, întreagă. Toți trebuie să învățăm din ea.
Trebuie să-nvățăm toți să ne ducem odată cu ea mai departe.
- Bre, asta-i țăcăneală. - De ce să-mpingi capul cu viteza durerii?
Noi toți: tu, eu, tu...
Tipul pe care-l căutați... Nimeni viu n-o poate ocoli.
Acum, uitați. Știu că vi-s nervoși de faza cu Reggie.
Dar nu tratați durerea provocând și mai multă.
Vă rog, fraților, nu mai provocați durere...?
Bre, astea-s profunde și alea...
Dar uneori lucrurile trebuie terminate și gata.
Mersi că mi-ai băgat mie mințile-n cap, dar acum m-am ales c-o durere de burtă.
Fiindc-ai mâncat toate prostiile alea...
Dar n-o să mă duc să-l împușc pe ăla care mi le-a vândut.
- Și știi tu de ce? - Fute-m-aș, iar începe...
Fiindc-am furat batoanele alea de ciocolată.
Le-am furat, și-acum plătesc pentru asta.
- Asta se cheamă karmă. - Ce pula mea știi tu de karmă?
Nu prea multe, dar învăț...
Ar fi tare ușor să-i facem felu', frate. M-auzi? Să sfârșim durerea lu' Reggie?
Da' crezi că Reggie se va potoli...?
Vă rog, fraților, nu mai provocați durere...?
Bre...
Îl văd. Ce vrei să facem?
El îi.
El îi. La următorul semafor.
Ești gata?
N-o face, frate. Știi tu, sperie-l numai puțin.
Asigură-te că știe că știm.
~ Nu știu unde, Nu știu când... ~
~ Dar știu că ne vom mai întâlni... ~
~ Într-o zi cu soare... ~
~ Ne vom întâlni iar, Nu știu când... ~
~ Nu știu unde... ~
Dragule, nu pot... Reușești să plătești pentru astea?
Arestați a doua țintă.
E înșelătoare și periculoasă. Acționați precaut.
Cod Zero, declanșat.
~ Nu știu unde, Nu știu când... ~
~ Dar știu că ne vom mai întâlni... ~
Spui că a lucrat la terminal aproape întreaga zi?
Da, a fost aici de pe la...
A doua țintă nu e aici.
Acum există speculații că relicva ar putea fi aici, în America.
Specialiștii spun că în domeniul spionajului de această natură
ar putea activa oameni care nici nu sunt conștienți că sunt implicați.
Ceea ce cred eu este că e abia începutul.
Armaghedonul stă să-nceapă.
Acum, că am clonat oaia, ce spuneți de păstor?
Sunt convins că puterile pe care...
O cauți pe Giovanna?
- Da, tu ești aia? - Eu sunt.
Atunci, asta-i pentru tine.
- Mulțumesc, dragă. Exact la timp. - Da, nicio grijă.
Nu-i o bombă.
Giulgiul lui Iisus, acum probabil în America
Superspioana Giovanna Cunoscută ca lăsând indicii
GN: Media e cu ochii pe asta. Suntem în grafic?
YNOT: Da. Sahel a mutat pachetul cu bine. Pleacă acum!
Poziția ta e sub urmărire. Ne-ntâlnim la locul stabilit.
Am pachetul.
Condu tu.
E bicicleta ta?
- E bicicleta mea. De ce? - Poftim.
Ar trebui să primești asta.
Mulțumesc.
Traducere: Reef addic7ed.com
PUTEREA LUI FEW (PUTEREA CELOR PUȚINI)